Публікується з лютого 2025 року Видавництво: Хмельницький національний університет (Україна) Періодичність: 4 рази на рік Галузь знань: I - Охорона здоров’я та соціальне забезпечення за спеціальністю: І7 - Терапія та реабілітація (за спеціалізаціями) Мови рукопису: змішаними мовами: українська, англійська Редактор: Майструк Микола (м.Хмельницький, Україна) Реєстрація суб’єкта у сфері друкованих медіа : у стадії реєстрації Реєстрація: не фахове. Вартість публікації: 125 грн за сторінку + 50 грн вартість DOI. Друкований екземпляр додатково 200 грн. Здобувачі освіти Хмельницького національного університету публікують результати наукових досліджень безкоштовно. Умови ліцензії: автори зберігають авторські права та надають журналу право першої публікації разом з твором, який одночасно ліцензується за ліцензією Creative Commons Attribution International CC-BY, що дозволяє іншим ділитися роботою з підтвердженням авторства роботи та первинної публікації в цьому журналі. Заява про відкритий доступ: журнал "JOURNAL OF THERAPY AND REHABILITATION" забезпечує негайний відкритий доступ до свого змісту за принципом, що надання вільного доступу до досліджень для громадськості підтримує більший глобальний обмін знаннями. Повнотекстовий доступ до наукових статей журналу представлений на офіційному веб-сайті в розділі Архіви. Адреса: Науковий журнал “JOURNAL OF THERAPY AND REHABILITATION”, Хмельницький національний університет, вул. Інститутська, 11, м. Хмельницький, 29016, Україна. Тел .: +380673817986 Електронна адреса: tr@khmnu.edu.ua Веб-сайт: http://tr.khmnu.edu.ua
ЕРГОТЕРАПІЯ У ПРОФЕСІЙНІЙ РЕАБІЛІТАЦІЇ ВЕТЕРАНІВ
Питання професійної реабілітації ветеранів в Україні набуває критичної значущості в умовах триваючої війни та швидкого зростання кількості осіб, які повертаються з бойових дій із комплексними медичними, психічними та соціальними потребами. Одним із центральних напрямів підтримки є відновлення здатності до праці, що безпосередньо пов’язане з діяльністю ерготерапевтів. Метою роботи є узагальнення сучасних наукових даних щодо ролі ерготерапії у професійній реабілітації ветеранів, аналіз ефективності ерготерапевтичних втручань і визначення перспектив їхнього впровадження в Україні. У статті розглянуто міжнародні підходи до професійної реабілітації, включно з правовими, організаційними та клінічними аспектами. Окрема увага приділена доказовості підходів, які демонструють значне підвищення рівнів працевлаштування, тривалості зайнятості та якості життя ветеранів із посттравматичним стресовим розладом, черепно-мозковою травмою, ураженням спинного мозку та іншими порушеннями. Проаналізовано роль ерготерапевта у процесі професійної реабілітації: оцінка заняттєвих потреб і бар’єрів, відновлення функціональних і когнітивних навичок, адаптація середовища, підтримка ролі працівника, координація з роботодавцями та службами зайнятості. Підкреслюється, що в Україні дослідження ролі ерготерапії у професійній реабілітації ветеранів фактично відсутні, що створює значну наукову прогалину. Водночас розвиток ерготерапії у цьому напрямі має стратегічне значення для післявоєнного відновлення людського капіталу, соціальної стійкості та економічної активності. Представлено рекомендації щодо інтеграції ерготерапевтів у державні та регіональні служби професійної реабілітації, впровадження національних стандартів, міжвідомчої координації та адаптації доказових міжнародних моделей до українського контексту.
Авторське право (c) 2026 Марія БАЛАЖ, Анатасія ІВЛІЄВА (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
РОЛЬ ФІЗИЧНОЇ ТЕРАПІЇ В ЛІКУВАЛЬНО-ВІДНОВНОМУ ПРОЦЕСІ ДІТЕЙ З ОЖИРІННЯМ ТА НАДМІРНОЮ ВАГОЮ
У статті розглядається актуальність проблеми ожиріння та надмірної ваги у дітей, а також їх вплив на фізичний і психоемоційний розвиток. Висвітлені основні чинники формування дитячого ожиріння, особливості його перебігу у різних вікових групах та типові супутні порушення, серед яких зміни постави, слабкість м’язів тулуба та зниження витривалості. Окреслено роль фізичної активності як ключового компонента комплексного лікувально-відновного процесу. Проаналізовані сучасні дослідження та наукові праці щодо ефективності різних підходів фізичної терапії, зокрема високоінтенсивних інтервальних тренувань та програм помірної аеробної активності. Встановлено, що трансдисциплінарний підхід, включаючи співпрацю педіатра, логопеда, ерготерапевта, дієтолога та фізичного терапевта, забезпечують всебічну підтримку дитини та родини, а також сприяють покращенню фізичного стану. Особлива увага надається ігровим та інтерактивним моделям занять, які підвищують мотивацію та забезпечують регулярність виконання вправ.
високоінтенсивні інтервальні тренування (HIIT)
Авторське право (c) 2026 Лідія ДОЦЮК, Ольга ШУБКІНА (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
АСПЕКТИ ЕРГОТЕРАПІЇ В СИСТЕМІ РЕАБІЛІТАЦІЇ ДІТЕЙ З ЦЕРЕБРАЛЬНИМ ПАРАЛІЧЕМ
Нагальною проблемою терапії дітей, хворих на дитячий церебральний параліч є систематизація показів для ерготерапії та вибір стратегій при обмеженнях життєдіяльності дітей з церебральним паралічем (ЦП). За даними сучасних наукових джерел, ефективними засадами фізичної реабілітації дітей з церебральними паралічами є застосування стратегій ерготерапії в рамках біопсихосоціальної моделі надання допомоги дітям, на ранніх етапах життя, що сприяє відновленню моторних, когнітивних функцій завдяки нейропластичності та стимуляції сенсо-моторного зв'язку. На основі аналізу сучасних наукових досліджень та клінічних рекомендацій та систематизувати дані про вплив показів і методів ерготерапії як частини міждисциплінарної терапії дітей з ЦП. Аналіз та узагальнення даних науково-методичної та спеціальної літератури, документальних матеріалів, інформаційних ресурсів стосовно методів фізичної реабілітації у дітей з ЦП та застосування ерготерапевтичних втручань в комплексному міждисцплінарному підході. У сучасних реабілітаційних програмах для дітей з ЦП, ерготерапія використовується фрагментарно, тоді як світовий досвід показує її ефективність у розвитку моторних функцій, побутових навичок і сенсорної інтеграції. Аналіз останніх досліджень показав ефективність терапевтичних підходів, що базуються на принципах раннього втручання, сенсорної інтеграції, заняттєвої активності, сімейно-центричності та пацієнт-центричності, враховують моторні порушення та супутні проблеми дитини з ЦП та обов'язковість мультидисциплінарого підходу в ерготерапевтичному менеджменті. Застосування сучасних методів ерготерапевтичного втручання при ЦП, що базуються на стандартизованих оціночних методах, відповідають принципам та цілям ерготерапевтичного супроводу дітей із ЦП, орієнтовані на адаптацію до середовища дитини, психоедукацію батьків, - рекомендовано як таке, що забезпечує позитивний прогноз в нейророзвитку та соціальної інтеграції дитини з ЦП. Ефективними визначені та рекомендовані втручання на рівні активності, які мають спільні ключові складові: початок з мети дитини; оптимізація мотивації та актуальності активності; практика реальних дій у природному середовищі для оптимізації навчання дитини та варіативність практики; інтенсивні повторення для активації нейропластичності, включаючи домашню активність; орієнтована практика на «найправильніший виклик», для досягнення успіху в умовах самостійного вирішення проблем. Заняттєва активність згідно концептуальних моделей ерготерапії, рекомендована як ефективна для виконання або залучення до діяльності. Дітям з ЦП з усима типами та важкістю рекомендований цілеспрямований підхід із конкретним завданням і додаткові засоби реабілітації для покращення навичок самообслуговування. Дані систематичних оглядів підтверджують роль втручань ерготерапії для реабілітації дітей з церебральним паралічем. 2. Застосування програм ерготерапії ЦП, грунтованих на комплексі сучасних доказових методик оцінювання, що базуються на принципах раннього втручання, сенсорної інтеграції, заняттєвої активності, сімейно-центричності та пацієнт-центричності, враховують моторні порушення та супутні проблеми дитини з ЦП. сприяе функціональної незалежності цих дітей.
Авторське право (c) 2026 Наталія ГРИШУНІНА, Олександра ПОНОЧОВНА (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ЗАСТОСУВАННЯ ФІЗИЧНОЇ ТЕРАПІЇ У ПАЦІЄНТІВ З ПЕРИФЕРІЙНОЮ НЕЙРОПАТІЄЮ, ІНДУКОВАНОЮ ХІМІОТЕРАПІЄЮ
Зростання показників виживаності онкологічних пацієнтів актуалізує проблему ведення гострих, хронічних і пізніх ускладнень хіміотерапевтичного лікування, серед яких периферійна нейропатія, індукована хіміотерапією (ПНІХ), залишається однією з найбільш поширених і функціонально обмежувальних. ПНІХ характеризується сенсорними, моторними та вегетативними порушеннями, що суттєво знижують якість життя пацієнтів і в окремих випадках зумовлюють необхідність зменшення дози або припинення протипухлинної терапії. В умовах обмеженої доказової ефективності медикаментозних засобів корекції симптомів ПНІХ зростає інтерес до немедикаментозних підходів, зокрема фізичної терапії. Метою дослідження є порівняльний аналіз наукових публікацій і міжнародних клінічних настанов щодо застосування фізичної терапії у пацієнтів з ПНІХ. Матеріалами та методами стали систематичні огляди та клінічні рекомендації провідних міжнародних онкологічних і спортивно-медичних організацій (ASCO, ACSM), а також національних регуляторів Німеччини, Японії, Канади та Ізраїлю. Аналіз зосереджувався на призначенні фізичних вправ, модифікації протоколів реабілітації при ПНІХ та порогах безпеки фізичної терапії під час активної хіміотерапії. Результати свідчать, що ПНІХ найчастіше асоціюється з використанням препаратів платини, таксанів, алкалоїдів барвінку, епотилонів, талідоміду та бортезомібу й проявляється онімінням, нейропатичним болем, порушеннями ходи, м’язовою слабкістю та вегетативними розладами. Доведено, що терапевтичні вправи, зокрема аеробні, силові та вправи на баланс, здатні зменшувати симптоми ПНІХ, покращувати функціональний стан і якість життя пацієнтів. Міжнародні настанови наголошують на необхідності індивідуалізації програм і дотримання чітких критеріїв безпеки. Фізична терапія є безпечним і доцільним компонентом комплексного онкологічного догляду, а впровадження мультимодальних індивідуалізованих програм реабілітації має значний потенціал для оптимізації функціонального відновлення пацієнтів з ПНІХ.
Авторське право (c) 2026 Ольга БАС, Андрій ГРИНЬКІВ, Юлія УСЕНКО (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ОБ’ЄКТИВНІ МЕТОДИ ОЦІНКИ ЕФЕКТИВНОСТІ РЕАБІЛІТАЦІЙНИХВТРУЧАНЬ У ПІДЛІТКІВ ЗІ СКОЛІОТИЧНИМИ ПОРУШЕННЯМИ ПОСТАВИ: СУЧАСНИЙ СТАН ТА ПЕРСПЕКТИВИ ЗАСТОСУВАННЯ
Проблема корекції сколіотичної постави у підлітків залишається актуальною у фізичній терапії (ФТ), однак не менш значущим є питання об’єктивної оцінки ефективності реабілітаційних втручань, яка має вирішальне значення для доказового підходу та індивідуалізації програм. У статті розглянуто сучасні інструментальні та стандартизовані методи оцінки стану опорно-рухового апарату в пацієнтів із порушеннями постави. Здійснено аналіз ключових діагностичних критеріїв, які дозволяють відслідковувати динаміку під впливом ФТ, зокрема: параметри стабілографії, симетрії тіла в 3D-аналізі, біомеханічні показники ходи, електроміографічну активність м’язів-стабілізаторів, а також стандартизовані опитувальники якості життя та стану кардіореспіраторної системи. Окреслено основні виклики, з якими стикається фізичний терапевт у шкільній або амбулаторній практиці, зокрема: відсутність чітких критеріїв ефективності, недостатня інтеграція інструментальних методів оцінки, складність об’єктивації результатів короткотривалих програм. Аргументовано необхідність впровадження комбінованих схем контролю, які базуються на сучасних досягненнях функціональної діагностики та адаптовані до потреб підліткового контингенту. У підсумку, підкреслено важливість стандартизації підходів до оцінки ефективності ФТ при сколіозі, що є запорукою підвищення результативності, мотивації пацієнтів та доказовості реабілітаційних програм.
Авторське право (c) 2026 Зоряна КОРИТКО (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ЕФЕКТИВНІСТЬ РЕАБІЛІТАЦІЙНИХ ПРОГРАМ ОРІЄНТОВАНИХ НА ЗАВДАННЯ ТА КЛАСИЧНИХ ВПРАВ НА РІВНОВАГУ ПІСЛЯ ІНСУЛЬТУ
Мета дослідження – порівняння ефективності реабілітаційних програм, орієнтованих на виконання конкретних завдань, та класичних вправ на рівновагу у пацієнтів з постуральною нестабільністю після ішемічного інсульту. У дослідженні взяли участь тридцять пацієнтів на амбулаторному етапі реабілітації, які були випадковим чином розподілені на дві групи по п'ятнадцять осіб. Критерії включення включали верифікований діагноз ішемічного інсульту лівої півкулі, тривалість захворювання від шести до дев'яти місяців та здатність самостійно пересуватися. Обидві групи проходили індивідуальну програму фізичної терапії (техніка PNF, вправи з обтяженням і тренування ходи) протягом дванадцяти сеансів через день. Група I додатково виконувала програму тренувань, орієнтовану на виконання певних завдань, тоді як Група II виконувала класичні вправи на рівновагу. Оцінка проводилася до і після курсу реабілітації за допомогою системи балансування Biodex, основним параметром якої був індекс стабільності. Нижчий бал у цьому тесті свідчить про кращий результат. Результати показали значне поліпшення рівноваги в обох групах, але статистично дуже значуща різниця спостерігалася в Групі I, де покращення становило 53,35%, порівняно з 29,91% у Групі II. Була виявлена значуща різниця в значеннях після лікування між двома групами, що свідчить про перевагу тренувань, орієнтованих на виконання завдань. Висновки підтверджують, що програма тренувань, орієнтована на виконання завдань, є ефективнішою для підтримки стабільності положення тіла у пацієнтів, які перенесли інсульт, ніж вправи на рівновагу, і є корисним інструментом для реабілітації.
Авторське право (c) 2025 Андрій ГОЛЯЧЕНКО, Назар МЕДИЦЬКИЙ (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
РОЛЬ ЕРГОТЕРАПІЇ У ВІДНОВЛЕННІ ПІСЛЯ СТРЕСОВИХ ТА ПСИХОСОМАТИЧНИХ РОЗЛАДІВ
В умовах повномасштабної військової агресії росії, що триває з 2022 року, населення України зіткнулося з безпрецедентним рівнем хронічного та гострого стресу, травматизації та, як наслідок, значним зростанням поширеності стресових та психосоматичних розладів. Це робить питання ефективної та комплексної реабілітації критично важливим для збереження національного людського потенціалу та соціального функціонування. Ця стаття присвячена дослідженню та обґрунтуванню ключової ролі ерготерапії як невід'ємного компонента комплексного відновлення пацієнтів із такими порушеннями, які проявляються хронічним болем, порушеннями сну, втомою та тривожністю. У центрі уваги — підходи, які дозволяють цілісно оцінити функціональний стан клієнта, зрозуміти вплив психоемоційних чинників на виконання повсякденних занять і сформувати індивідуалізовані плани втручання. У статті розглядаються сучасні моделі ерготерапії, зокрема біопсихосоціальна та клієнтоорієнтована парадигми, що визначають місце ерготерапевта в мультидисциплінарній команді. Особлива увага приділяється таким технікам, як навчання управлінню енергією та часом, застосування сенсорних стратегій, модифікація середовища (з огляду на безпеку) та тренування соціальних навичок у контексті виконання значущих ролей, необхідних для відновлення післявоєнного життя. Результати аналізу засвідчують, що ерготерапія є ефективним компонентом програми відновлення, оскільки дозволяє зменшити інтенсивність симптомів, покращити сон та енергетичний баланс, відновити участь у значущих видах діяльності й підвищити якість життя. Отримані висновки підкреслюють необхідність подальших досліджень у сфері психосоматичної орієнтації ерготерапії та розробки адаптованих протоколів втручання для різних категорій пацієнтів.
Авторське право (c) 2025 Інна СОЛТИК (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ПЕРСОНАЛІЗОВАНІ ПІДХОДИ У ФІЗИЧНІЙ ТЕРАПІЇ ТА ЕРГОТЕРАПІЇ ПАЦІЄНТІВ ІЗ ДЕМЕНЦІЄЮ: ДОСВІД ТА РЕЗУЛЬТАТИ
Метою дослідження було оцінити ефективність персоналізованих програм фізичної терапії та ерготерапії у пацієнтів похилого віку з деменцією, зокрема при Хворобі Альцгеймера. У дослідженні взяли участь 20 осіб віком 60–86 років із діагностованою деменцією. Для оцінки фізичної активності та функціонального стану пацієнтів застосовували Тест 6-хвилинної ходьби, Шкалу Бартел, Тест «Встань та йди», 4-ступеневий тест балансу та 5 Times Sit-to-Stand Test. На основі результатів обстеження була розроблена індивідуальна комплексна програма реабілітації, яка включала аеробні та силові вправи, тренування балансу та координації, ерготерапевтичні заняття, а також психоемоційну та соціальну підтримку за участю родини. Проведені тестування результативності комплексної програми показали підвищення мобільності та функціональної активності пацієнтів, зменшення ризику падінь, покращення здатності виконувати повсякденні дії без сторонньої допомоги та позитивний вплив на психоемоційний стан. Статистично значущі зміни спостерігалися за показниками індексу Бартел та тестів на ризик падіння (p<0,001). Дослідження підтверджує ефективність систематизованих і персоналізованих програм фізичної терапії та ерготерапії для підтримки якості життя, функціональної незалежності та психоемоційного стану осіб із деменцією.
Авторське право (c) 2025 Ольга АНДРІЙЧУК, Наталія ГРЕЙДА, Юлія КЛІМЧУК (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
СИСТЕМАТИЗАЦІЯ ТА КОМПЛЕКСНИЙ АНАЛІЗ ЗАХОДІВ, МЕТОДІВ І ЗАСОБІВ РЕАБІЛІТАЦІЇ
У статті проведено систематизацію та комплексний аналіз та порівняння ключових категорій реабілітаційного процесу, зокрема: захід, метод, методика, техніка, протокол, програма та засіб. Актуальність дослідження обумовлена необхідністю стандартизації навчально-методичного матеріалу для підготовки асистентів фізичних терапевтів та ерготерапевтів з метою їх ефективної міжпрофесійної співпраці. На основі аналізу літератури визначено основні реабілітаційні заходи в системі охорони здоров'я: фізична та реабілітаційна медицина (ФРМ), фізична терапія (ФТ), ерготерапія (ЕТ), терапія мови та мовлення (ТММ), психологічна допомога, протезування та ортезування, забезпечення допоміжними засобами реабілітації (ДЗР) та медичними виробами. Проведено порівняльний аналіз, що відображає унікальні та спільні методи для кожного заходу. Надано чітке розмежування між поняттями «захід» (цілеспрямована послуга/подія), «метод» (абстрактний спосіб, система правил) та «методика» (алгоритмізована система дій) з деталізацією їхньої ієрархічної залежності. Систематизовано ключові методики для формування точного розуміння про відмінності заходів, методів та засобів реабілітації. Висновки підтверджують, що чітка ідентифікація методик і засобів є критично важливою для ідентифікації та ефективної реалізації реабілітаційних заходів у межах компетенції фахівців, що слугує основою для стандартизації освітніх програм.
Авторське право (c) 2025 Володимир БІЛИЙ, Таїсія АБАЛМАСОВА, Наталія ШТОКОВЕЦЬКА (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0